Ofret er Helle Anker. Hun har en søn med Natalie Anker -
- og sønnen Morten Anker fra et tidligere ægteskab.
- Hvordan er din familiesituation? - Hvad har du gang i?
Jeg ved godt, du ikke vil se mig.
Far er døende, og Jennifer er borte. Der er kun dig og mig.
Jeg ville hente pengene.
- Men de er forsvundet. - Tror du, jeg har taget dem?
Jeg vil stikke af. Ellers slår de mig ihjel.
Jeg kører ham direkte herfra. Ja, kan vi ikke tales ved?
Jeg må lægge på nu. Knus.
Saga? Kommer du med mig?
- Hvordan går det? - Jeg tog mit våben med mig hjem.
Jeg tænkte ikke på det efter campingvognen.
- Jo, men hvordan går det? - Godt.
Det her med Hanne var jo en traumatisk hændelse.
Du følte, at du bar en del af skylden.
Jeg kunne ikke have forudset det. Morten udviste klare tegn på paranoia.
Men det var umuligt at slutte, at han skulle placere en landmine.
- Det kan stadig påvirke dig. - Det forhindrer mig ikke i at arbejde.
Nej, men jeg kan se, der er noget galt.
Hvis du ikke vil fortælle det, må jeg fritage dig for tjeneste.
- Min mor er her. - Din mor?
- Du har aldrig talt om din mor. - Nej, for vi ses faktisk ikke.
- Jeg har ikke set hende i 20 år. - Hvad vil hun så nu?
Min far er døende, og hun vil have, jeg skal besøge ham.
- Men det vil du ikke. - Nej, de er ikke gode for mig.
- Vil du snakke? Kan jeg hjælpe dig? - Nej.
- Du ved i hvert fald, hvor jeg er. - Ja.
- Du er her eller inde i København. - Ja.
Jeg ved godt, du ikke kan lide det, men du har brug for et kram.
Har jeg?
Hej og velkommen.
Hans Petterson. Jeg er Lillians mand og politichef på den svenske side.
Det her er Saga, og hun er efterforskningsleder.
- Saga Norén, Malmøs politi. - Hej.
- Må jeg arbejde nu? - Ja.
Morten Anker, 27 år. Søn af Helle Anker og Villy Bartram.
Faren døde i 2003.
Han tog til Helmand-provinsen i Afghanistan som en del af ISAF.
- Det gik galt under sidste mission. - Hvordan?
Hans gruppe blev anklaget for voldtægt på en kvinde i en by.
Han og to andre blev tortureret, inden de blev sendt hjem.
- Posttraumatisk stresslidelse? - Ja.
Han lever på en temmelig lille pension.
Der står kun lidt om ham på det sidste.
- Hvad med overvågningskameraerne? - Jeg har fået filmene.
Hvis jeg bakker en kvart, inden gerningsmanden afbryder dem -
- så passerer der alt for mange biler.
- Hvilke kameraer? - Mellem mordstedet og findestedet.
- Ved vi, om det er hans rute? - Nej, men det er muligt.
Du skal søge på mindre lastbiler og diverse stationcars. Find ejerne.
- Der var porten ikke låst. - Hvordan ved du det?
- Men det ved I sikkert. - Nej.
- Morderen må være kommet bagefter. - Kameraerne blev afbrudt kl. 05.10.
Detaljerne om mordet er ude.
Byggemændene tog billeder og solgte dem. "Clownmordet".
Det stemmer ikke. Sminken symboliserede emotikoner.
- Jo, men nu hedder mordene sådan. - Det er forkert.
Ankers sted er sikkert. Der er ikke mere sprængstof.
- Saga? Skal en anden tage med Henrik? - Nej, hvorfor dog det?
- På grund af hændelsen. - Nej, det er unødvendigt.
Du skal bare følge efter. Du skal ikke vente på en invitation.
- Plejer du at kramme din chef? - Han mente, at det kunne trøste mig.
- Har du brug for trøst? - Nej.
- Det er en flot bil. - Det siger de fleste.
Men du må ikke køre.
- Har du læst godt på sagen? - Ja, det tror jeg.
- Har du ingen spørgsmål? - Var det dig, der fik Martin sat ind?
Hvis du mener "meldte", så var det mig.
Ja, det er vi. Vi var det i hvert fald.
- Ingen af os står over loven. - Nej, det er rigtigt.
- Hvad laver du? - Jeg laver et slags mentalt kort.
- Vi har taget billeder. - Det ved jeg godt.
- Kan du klare det? - Ja.
- Hvor grundig er du? - Meget.
- Det er måske kun din egen mening. - Nej, den er god nok.
Javel.
- Fik hun ikke et trusselsbrev? - Jo.
- Jager du? - Hvorfor spørger du?
Kan det her være et dyrehjerte?
- Det ved jeg ikke. - Det ligner et menneskehjerte.
Det er piller mod depression og angst.
Morten har ikke nogen bil. Send politiet et billede af ham -
- men de skal kun lokalisere ham.
- Ja, og vi skal have en hundepatrulje. - Sørg for det.
Og efterlys ham i begge lande.
- Er du altid så emsig? - Nej, jeg er effektiv.
Men det er danskerne ikke vant til.
- Hvem skriver du med hele tiden? - Det er privat.
Du gør det i arbejdstiden.
Kun to procent møder deres blivende partner på et offentligt sted.
- Jeg læser meget. - Javel.
- Så taler man med de andre medlemmer. - Dyrkede I sex?
Sådan et arrangement burde i det mindste ende med sex.
- Du taler, som om jeg er din veninde. - Jeg har ingen veninder.
Dyrkede I sex?
Gå op. Jeg kommer.
Hold op med at følge efter mig.
Du har mistet en søster, og vi har mistet en datter.
Vi må da kunne tale om det.
Jennifer kunne ikke komme sig igen -
- efter at være blevet mishandlet i årevis psykisk og fysisk.
Senere begik hun selvmord. Nu har vi talt om det.
- Tror du stadig, det var min skyld? - Jeg ved det!
Her. Det er Jennifers journaler, og du skal læse dem.
- Hvorfor det? - Så kan du se, at du har taget fejl.
Bagefter kan du besøge far og forsone dig med ham.
Det kræver en gensidig vilje, og jeg vil ikke.
Så vil din chef og dine kolleger måske høre -
- om det, du har gjort mod os.
Undskyld, Saga.
Det var virkelig ikke meningen, at jeg ville true dig.
Vi er stolte af dig og læser om dig. Vil du ikke nok se mig i øjnene?
Læs det nu bare. Jeg vil ikke andet.
- Hvem var det? - Min mor, og jeg vil ikke tale om det.
Undersøg det her fra Mortens køleskab.
- Hvad er det? - Det er det, jeg vil vide.
Jeg kan ikke finde noget på Google.
- Hvad er det der? - Det er journaler.
- Er det forbundet med sagen? - Nej.
Saga Norén fra Malmøs politi. Jeg har et job til retsmedicineren.
Vi har fundet et nyt lig.
- Ved vi, hvem det er? - Han hed Fabian Christensen.
Han var præst.
- Var han meldt savnet? - Nej.
Han skrev til sin kone, at han kom hjem til normal tid.
- Kendte han Helle Anker? - Det ved vi ikke.
- Hjertet er der stadig. - Han mangler måske noget andet.
- Er bilen derovre hans? - Ja, det er ofrets.
- Hvorfor smiler de sådan? - Det er en smiley.
Det er et elektronisk symbol på, at noget skal opfattes som sjovt.
- Nej, det er usandsynligt. - Hvorfor smiler de så?
Hvem kan have gjort det?
- Men vi nåede ikke at fejre den. - Modtog han trusler?
- Hvad vil I gerne vide? - Blev din mand truet af nogen?
- Gemte han truslerne? - Nej, han slettede dem med det samme.
Et maskinskrevet trusselsbrev.
- Hvilken kvinde? - Hende på internettet.
- Hallo? - Hej, det er mig.
- Hvordan fik du mit nummer? - Jeg spurgte Samira.
Jeg har det dårligt angående pengene, men jeg har ikke taget dem.
Jeg kan ikke slippe det, og det gør mig gal.
Men jeg er især ked af at du kan tro det om mig.
Men jeg vil gerne hjælpe dig, så godt som jeg kan.
Kan vi ikke mødes og tale om det?
Vi må løse det her på en eller anden måde.
Hvor er du henne?
Jeg kan komme over til dig.
- Det er bedre, vi ses i byen. - Ja. Hvor og hvornår?
Lise Friis Andersen.
Hun var negativ over for Helles skole og var nærmest glad, da hun døde.
Hun var med i et program på dansk tv, hvor de diskuterede ytringsfrihed.
- Tror vi, at hun kan have gjort det? - Hun er måske en inspirationskilde.
- Hvordan går det med Morten Anker? - Ingen har set ham.
- Hvad med tallene og bogstaverne? - Vi ved ingenting.
Det kan være en personlig kode.
Hvad med kødet og skrivemaskinen?
Hjertet, kødet og blodet kom fra et rådyr og en hare.
- Og skrivemaskinen? - Det har ikke givet noget endnu.
Vores eneste ledetråd er altså hende.
To personer, som du har kritiseret, er blevet myrdet.
- To? Hvem mere end Helle Anker? - Vi har fundet Fabian Christensen.
- Men hvorfor er I her? - Det sagde jeg.
To personer, som du har kritiseret, er blevet myrdet.
- Er du ikke blevet kontaktet af nogen? - Fra en morder? Nej.
Har du fået et maskinskrevet brev?
Kender du Morten Anker?
- Er han i familie med Helle? - Det er hendes søn.
Vi kan ikke forbinde hende officielt uden at overtræde reglerne.
- Jeg tror, jeg ser nærmere på dem. - Nu?
- Det kan også blive i morgen tidlig. - Hvorfor ikke nu?
- Jeg afbestilte ikke deres bord. - Hvorfor ikke det?
- Nej, det vil jeg ikke. - Okay...
Jeg har et møde i Lund, og så skal jeg arbejde.
- Vi gør det bare en anden gang. - Jeg kan ikke lide den slags ting.
- Hej. - Har du fundet noget?
- På ligene eller i dine journaler? - Begge dele. Vi starter med ligene.
- Værsgo. - Nej, fortæl mig det i stedet.
Helle Anker. Dødsårsag: Hjertestop efter et massivt blodtab.
- Var hun i live, da han åbnede hende? - Bevidstløs.
Jeg fandt spor af kloroform i luftvejene og i lungerne.
Brystbenet blev åbnet med noget mekanisk og glat.
Jeg gætter på en vinkelsliber.
- Anatomiske kundskaber? - Ikke nødvendigvis.
Åbne, brække og fjerne... Du behøver ikke at være kirurg.
Den næste er... Fabian Christensen.
Han blev kvalt, og der er ingen andre skader.
Han mangler ingen organer eller lemmer.
- Er der to gerningsmænd? - Eller en som kan lide afveksling.
- Begge ofre havde læbestift på. - Men det kom jo ud i pressen.
- Skal vi tage det andet nu? - Ja.
- Jennifer Norén. Er det familie? - Hvad har du fundet?
- Hvad var det, jeg skulle lede efter? - Alt, som ikke er normalt.
- Hun har været meget syg. - Ja, unaturligt meget.
Det stemmer, hvis du mener mere end gennemsnittet.
Nogen gjorde hende syg, og det er Münchhausen by proxy.
Det er en mulighed, men journalerne kan ikke bekræfte det.
- Ingen kan blive så syg af sig selv. - Det er sjældent, men muligt.
Det er min professionelle vurdering.
Intet sted i de her journaler er der nogen tegn på en forbrydelse.
- Men det kan der være. - Ja.
Men det er ikke sådan, vi arbejder. Hverken dig eller mig.
Vi tror på beviserne.
- Saga Norén, Malmøs politi. - Det er Lillian. Er Hans der?
- Nej. - Ved du, hvor han er?
- Har du ringet til ham? - Ja, men han svarer ikke.
- Har I skændtes? - Nej, det har vi ikke.
- Det kan være derfor, han ikke svarer. - Vi har ikke skændtes.
- Han bil står i P-huset overfor. - Ja, men vil du ikke nok se efter?
Jo.
En del af jer kender mig.
Jeg hedder Linn Björkman, og jeg overtager Hans' funktioner.
Vi ved kun, at Hans Petterson er savnet.
Vi går ud fra, han bliver holdt ufrivilligt.
Vi har sat ekstra folk på, og alle ressourcer er til rådighed.
Hvis pressen dukker op, så taler I ikke med nogen.
I skal rapportere en gang i timen, og hvis der er noget vigtigt.
I kender jeres arbejde. Tak.
- Skal vi drikke en kop te? - Ja, tak.
- Hvordan går det? - Jeg ved ikke, hvorfor han forsvandt.
Han er blevet bortført.
Men jeg fandt det her i papirkurven. Det er fire uger gammelt.
- Aleksander Dover. - Han blev løsladt i går.
Han sad inde for bevæbnet røveri. Han har udtalt trusler mod Hans.
- Ved du, hvor han er? - Han fik tildelt en lejlighed.
Men han flyttede ikke ind. Jeg kan undersøge det.
Ja, gør det, og print det ud.
Lillian?
Han vidste, Dover skulle løslades. Hvorfor gjorde vi ikke noget?
Han sagde ikke noget.
Det er op til den enkelte at bede om personbeskyttelse.
- Gjorde han ikke det? - Jeg kendte intet til det.
- Hvor er Dover nu? - John arbejder på det.
- Hvad laver du her? - Lillian ringede til mig.
Jeg har en adresse.
- Hvad er det for et sted? - Dover har været forbundet med det.
- Vi ved ikke, hvem ejeren er. - Der er i hvert fald nogen.
Aleksander Dover?
Saga Norén fra Malmøs politi. Vi skal tale med dig.
Åbn døren!
Kom ind.
Hans Petterson?
- Hvad er der? - Hvor var du i dag ved syvtiden?
Jeg var her.
Jeg er lige nøjagtig blevet løsladt, så jeg holder lav profil.
- Var du ikke i centrum af Malmø? - Nej.
- De lyver. - Javel.
Du truede ham i fængslet.
- Er han forsvundet? - Ja.
Han tvang mig til at blive angiver.
Han ville sigte min kone som medskyldig og tage børnene fra os.
Ja, jeg truede ham.
Han skulle være lige så bange, som jeg hele tiden er.
Men jeg har intet med det at gøre.
Jeg sad inde i otte år. Jeg vil ikke have livstid.
Hans ville aldrig true en familie og tvinge nogen til at angive.
- Tror du, at Dover er indblandet? - Jeg siger kun, han løj om Hans.
- Jeg synes, han så overrasket ud. - Tror du på det?
- Han tog måske dramakurser i fængslet. - Nej, det tror jeg ikke.
- Jeg vil arbejde fuld tid på sagen. - Godt, jeg er på.
Nej, du skal overtage sagen om Christensen og Anker.
Der var kun lidt blod ved bilen, så han er ikke alvorligt såret.
Der er heller ingen grund til at slå ham ihjel andre steder.
- Det handler nok om en kidnapning. - Ja.
Når det ikke gælder forældrerettigheder eller menneskehandel...
- ...er der ofte en løsesum. - Jeg ved det.
- Rent statistisk er det sjældent... - Jeg ved godt, du vil opmuntre mig.
- Men vil du ikke godt tie stille? - Jo.
- Har du brug for et kram? - Nej, tak. Det er fint.
Dine kolleger ledte efter dig, men de gik igen.
Jeg har tænkt mig at bede om to millioner for dig.
Der betales flere løsesummer, end man faktisk tror.
Men det er hemmeligt, så man ikke opfordrer folk.
Det er til min familie. Kan du huske dem?
Samira og pigerne...
Samira? Vil du have lidt vin, Samira?
Samling! Vi har modtaget en film.
- Hvad er det? - Det er et krav på to millioner.
- Hvordan kom den? - Den kom i en e-mail.
- Kan du spore den? - Det vil tage tid.
- Vil du virkelig se det? - Ja.
Så kører vi.
Det svin... Han har min kone og mine børn.
Hvem som helst, men ikke ham.
Nu behøver han ikke pengene mere. Johnny har mine penge og mit liv.
Jeg behøver ikke sende flere film... eller bevise, at du er i live.
Du behøver ikke leve.
Ingenting i kælderen.
Huset er sikret. Der er ikke nogen her.
Tekster: Rikke Schultz www.undertext.se